3.1.1 Ordstruktur

præ-positiver	redu-
plikat	ordkerne	basisvokal
  (stamvokal)	fleksiver	post-positiv	
		primær
ordkerne	suffiks-
	kerne				
			suffiks			
		basis			
		ad					
		h		a	m	c	
		e		a	m	dem	
		sān		a			
in		sān		a			
per in		sān		a			
in		sān		ī	r  e		
		sān		ā	v  ī		
		æqu		a	m		
ad		æqu		ā	tur		
		æqu	āl	i	s		
in		æquāl	itā{t}		s		
		barb		a			
in		berb		i	s		
	cu	curr			ī		
   	  Notationen inæquālitāt{t}s betyder at t-et bortfalder foran s

KERNER kan være primære som æqu- i æqu-us eller sekundære som æquāl- i æquāl-is, hvor kernen består af det simple ords kerne + en suffikskerne. En sekundær kerne kan midlertid også selv behandles som om den var primær og danne grundlag for udvidelse med suffikskerne, som i æquāl-itā{t}-s, hvor æqu+āl er behandlet som en grundenhed der kan få suffiks på.. Denne procedure kan i princippet gentages i det uendelige. Jfr. diagrammet i § 3.2
SUFFIKSERS STRUKTUR: [vokal] kerne (basisvokal)
I skemaet er suffiksernes indledende vokal og kerne slået sammen, i eksemplet æqu-āl-is ses en kerne med et indledende ā. En suffikskerne kan kun kombineres med bestemte basisvokaler, som igen bestemmer hvilken gruppe fleksiver der kan komme på. Fx kræver den adjektivdannende suffikskerne -āl basisvokal -i og dertil passende kasus- og talendelser; dette suffiks kan derfor noteres som -āli. 
BASISVOKALER kaldes traditionelt STAMVOKALER, og denne terminologi kan uskadeligt bruges når det drejer sig om nominer & pronominer, hvor man ikke behøver at skelne mellem basis og stamme. Derimod er skellet nødvendigt for verbernes vedkommende.
FLEKSIVERS STRUKTUR: [stammærke] markører for grammatisk kategori.
Stammærker forekommer kun i verber.
POSTPOSITIVERS STRUKTUR: som suffiksers.

vælg
[suffiks og] basisvokal

vælg
[suffiks og]
basis/stam-vokal

Verbum eller nomen  ?

VERBAL
BASIS

vælg
stammærker 

IMPERFEKT-
STAMME

SUPINUM-
STAMME

PERFEKT-
STAMME

brug som kerne

NOMINAL
BASIS =
STAMME

vælg
præpositiv

kerne med præpositiv

brug som kerne

tilføj
fleksiver

NOMINALE
FORMER

brug som kerne

tilføj
fleksiver

tilføj
fleksiver

IMPERFEKT-
FORMER

PERFEKT-
FORMER

KERNE

verbum

nomen

3.1.2 Orddannelse
3.2 Orddannelse

Sammenlign rutediagrammet med skemaet i 3.1.1. Orddannelsesproceduren kan også illustreres med følgende eksempel.
Vi tager en kerne fug, og vedtager at vi gerne vil lave et nomen uden brug af præpositiv eller suffiks. Vi vælger stamvokal a og tilsætter nominativ singularis’ fleksiv. Resultatet er fuga.
Hvis vi vil have et nomen med præpositivet re- og suffikset -io kan vi lave re-fug-i-um.
Vi tager samme kerne og vedtager at vi vil lave et verbum med basisvokal ā og stammærkerne Ø, u og t. Resultat fugō, fugāvī, fugātum, fugāre.
Vi kan imidlertid også tage samme kerne og lave et verbum med basisvokal Ø og stammærkerne i, Ø, it. Resultat fugiō, fūgī, fugitum, fugere. Hvis vi vil have et præpositiv med, kan vi lave aufugiō, aufūgī, aufugitum, aufugere
Når vi har supinumstammen fugit- skal vi tilbage til start for at danne verbets nominale former, de to supiner fugitum & fugitū samt participierne fugitus og fugitūrus. Men vi kan også når vi er tilbage ved start vedtage at lave et nomen med et suffiks, fx -īvo/a. Resultatet bliver så fugit-īv-us, fugit-īv-a.